Проф. Стефан Воденичаров: Оръжейният бизнес трябва да е и държавна политика
15 януари, 2009
- Как оцелява родната военна индустрия?
- Много от нашите предприятия през последните 10-15 години развиха собствени продукти и в момента с тях се налагат на външния пазар. Ние страдаме от това, че почти 96% от нашата продукция е за износ. Като новите радарни системи, които произвеждаме, различни средства за комуникация, муниции, стрелково оръжие, инженерни боеприпаси, системи за заглушаване, прибори за нощно виждане. Тези наши собствени разработки са с много високо качество и в момента ни правят конкурентни на светоAвния пазар. Примерно българските автомати могат да правят до 30 хиляди изстрела. Американските правят 2500-3000 и после трябва да им се сменя цевта.
- А кои са козовете на Института по металознание?
- Новото, което правим, е развитието на броневата защита срещу РПГ, създаването на високоинтелигентни инженерни боеприпаси и системи за пасивна защита на пристанищата.
- Нека преведем това на обикновен език. Помня, че преди няколко години бяхте представили специална свръхздрава и свръхлека защита за хеликоптери. Това нещо внедри ли се?
- Това нещо е създадено, но не е приложено в момента, даже и в България.
- Причина?
- Не е в Института по металознание. Нашата работа беше да го създадем. Това беше част от програмата на НАТО за борба с тероризма, имахме и договор с Министерството на отбраната. Разчу се, че сме направили нещо много добро, но поради факта, че България не е производител на хеликоптери, нещата зациклиха. Големите чужди производители някак си не проявиха желание да го приложат.
- Въпреки че е над световното ниво?
- Да, и продължава да бъде над световното ниво. Тази свръхлека защита изчаква своето време.
- Казахте интелигентни инженерни боеприпаси? Какво значи това?
- В момента изискването към съвременните средства е те да имат избирателност. Което означава, че един инженерен боеприпас (иначе казано различни типове мини, сухопътни и морски, с различни типове въздействие - летално или не) не трябва да причинява вреда на всекиго. Той трябва да причинява вреда само на неканен нарушител и точно това е избирателността. Тези боеприпаси няма да окажат въздействие върху мирното население.
- А как една мина може да отличи военния от цивилния?
- Тя разполага с достатъчна сензорна система, за да отличи въоръжен от невъоръжен човек. Освен това тези мини имат и една система (приета и като философия в НАТО), която е такава, че крайното решение за наказание се взема от оператор. Което означава, че в цялата тази верига е сложен човек, който решава. Вече ги няма "слепите" минни полета. И още - всичките тези боеприпаси са направени така, че се самонеутрализират след определено време или чрез подаване на команда. Така, когато приключи една военна операция, те стават безопасни. В момента сме продали съвсем малка част от тях на Българската армия. Главно работим за износ. още...
![](http://www.blogger.com/img/icon18_email.gif)
0 коментара: to “ Проф. Стефан Воденичаров: Оръжейният бизнес трябва да е и държавна политика ”
Публикуване на коментар